Režie:
Werner HerzogScénář:
Werner HerzogKamera:
Peter ZeitlingerHudba:
Popol VuhHrají:
Werner Herzog, Klaus Kinski, Isabelle Adjani, Claudia Cardinale, Eva Mattes, Mick Jagger, Jason Robards, Maximilian Schell, Lucki Stipetic (a.z.)Obsahy(1)
Dokumentární film pojednávající o vztahu geniálního šílence Klause Kinskiho a jeho dvorního režiséra Wernera Herzoga. Vztah dvojice mužů, jejichž filmy Aquirre hněv boží, Fitzcarraldo či Woyzeck patří k tomu nejlepšímu, co v evropské kinematografii 70. a 80. let vzniklo, mužů, kteří se spolu dokázali dotknout filmového nebe a zároveň se upřímně nenávidět. (Visions of Light)
(více)Recenze (35)
Pokud jste četli knihu Herzog on Herzog, zde se dozvíte prakticky to samé, některé historky Herzog převyprávěl téměř identicky. Zajímavá je obrazová složka, Herzog se vypravil na místa natáčení Aguirre i Fitzcarraldo, Kinski byl při svém besnění i natočen (hádka s Herzogovým producentem), zajímavé jsou pak záběry z Coloradského festivalu, kdy Kinski hangoutuje s Herzogem a je až nečekaně uvolněný a sympatický. ()
Vynikající zpověď o naprosto zničujícím vztahu mezi režisérem a jeho dvorním hercem. Přátelství s patologickými symptomy, které postupem času vyvrcholilo v láskyplnou nenávist. Možná ne oboustranou, protože si nejsem jistý, jestli byl Kinský s to cítit pozitivní emoce. Celkově: Spousta zajímavých a nových informací o Ďáblovi s částečně lidskou tváří a způsobu, jakým terorizoval a ničil svoje okolí. Překvapuje mě, že byl Herzog vůči němu schopen nějakého citu. A tom je tenhle film fascinující. ()
Vcelku komplexní a dobře vystavěný dokument-něco ve stylu: Vše co jste chtěli vědět o pološílenství K.K. ale báli jste se zeptat....Herzog nás bere zpět na místa činu a pouští nám "veselé"záběry Klause, který si zapoměl ráno vzít své prášky proti vzteklině..........Nadruhou stranu i když to nakonec opravdu vyznívá jako hluboká poklona komplikovanému člověku-nemůžu se zbavit dojmu, že jde o lehce prvoplánový projekt a Herzog se chce ještě naposled zahřát na divácky vděčném běsnění K.K. ()
Tak , ako Wernera , tak aj Kinskeho si vysoko vážim a cením si ich poctivú filmársku prácu. Som si vedomá posolstva tohto dokumentu , ako aj jeho faktami podložený odkaz , no chýbali Mi tie autentické zábery z natáčania a vyrazenie dverí do Jeho súkromia ( napr . Jeho vzťah k dcére bol totiž viac ako odvážny ). Na to ale režisér nemá právo...neva. Ako výpoveď o človeku , ktorý toho napáchal na " place " aj v súkromí dosť - je to slušná dokumentárna filmárčina. ()
Nemám najmenšie pochybnosti o tom, že Klaus Kinski je regulérny blázon. Nakoniec vo filmovom svete nie je ani zďaleka osamotený. Videl som niekoľko filmov, v ktorých hral, ale nepociťujem potrebu vidieť ho v autentických záberoch z nakrúcania, pretože vo filmoch bol jeho prejav tlmený úlohou, ktorú mal stvárniť, ale v prestávkach medzi nakrúcaniami a v civilnom živote bol neznesiteľný. Preto si myslím, že tento film ani nemusel byť nakrútený, pretože ničím neprispieva k lepšiemu poznaniu filmového sveta a jeho protagonistov, nanajvýš k poznaniu sveta maniaka Kinského. A o ten vôbec nestojím. To nemá s umením nič spoločné. Na to sú iné zariadenia, ako ateliéry a iní špecialisti, ako Werner Herzog. ()
Reklama