Režie:
David LynchScénář:
David LynchKamera:
Peter DemingHudba:
Angelo BadalamentiHrají:
Naomi Watts, Laura Harring, Ann Miller, Dan Hedaya, Justin Theroux, Brent Briscoe, Robert Forster, Katharine Towne, Lee Grant, Scott Coffey, Billy Ray Cyrus (více)Obsahy(1)
Uprostřed noci na pusté losangeleské ulici Mulholland Drive se schyluje k vraždě. Do luxusního cadillacu však narazí vůz řízený opilými mladíky dřív, než stačí muž ve večerním obleku zastřelit elegantní tmavovlásku. Muži v autě zemřou, otřesená žena bloudí nočními ulicemi. Plavovláska Betty Elmsová, která právě přijela z rodného kanadského zapadákova Deep River do Hollywoodu, vyděšenou oběť ráno najde v zamčeném bytě poblíž Sunset Boulevardu, který jí na čas přenechala tetička Ruth. Neznámá, která si podle plakátu na film Gilda začne říkat Rita, ztratila paměť - a Betty se rozhodne pomoci jí pátrat po minulosti plné temných stínů. Zároveň se pokouší realizovat svůj sen stát se herečkou.
Důležitou roli v navzájem propletených příbězích obou žen hraje režisér Adam Kesher přeobsazující zrovna hlavní ženskou roli ve svém příštím hitu Příběh Sylvie Northové, ale i byteček v Sierra Bonita, kam se uchylují dívky, které v hollywoodském světě snů zabloudily na své cestě ke slávě. Nesmíme ovšem zapomenout ani na herečku jménem Camilla Rhodesová, filmového bosse jménem Roque, který s lidmi zachází jako s bezmocnými loutkami, a na jeho mafiánské pohůnky - bratry Castiglianeovy. Svou roli hraje i zlověstný sen, který v restauraci Winkie's na Sunset Boulevardu vypráví velice vyděšený muž jménem Dan... a také podivný noční podnik s názvem Klub Ticha, kabelka s pětadvaceti tisíci dolary a modrá krabice neznámého obsahu, od níž dost dlouho schází ten správný klíč.
V příběhu vystavěném na principech snu si autor pohrává s tím, co si obvykle představujeme pod logikou vyprávění, tradiční chronologií, totožností filmových postav i neměnnou podobou předmětů ve filmovém příběhu. Divák si teprve postupně skládá "skutečný" příběh filmu, který se výrazně liší od "vnějšího" příběhu, který sleduje. Stejně jako v Lost Highway totiž sledujeme cesty vyšinuté mysli, která po naplnění jistého definitivního činu zkouší výčitkám svědomí uniknout do svých představ. Možná, že touha po úniku z reality se ovšem i podruhé zvrhne jen v další zlý sen o lásce k nesprávné osobě...
(Artcam Films)
Recenze (1 303)
najlepší film 21.storočia ()
První, co mě po zhlédnutí „Mulholland Drive“ napadlo, že musím změnit hodnocení všech svých 5* filmů, protože mi přišlo jaksi nepatřičné, že by měly mít stejný počet hvězd jako tenhle film. Protože tohle je prostě jiný level… Samozřejmě jsem to neudělal. Ovšem „Mulholland Drive“ pro mě zůstává mimořádný, stejně jako Naomi Watts ve své životní „dvojroli“. Celým filmem nás provází všeobjímající pocit, že (řečeno slovy filmové postavy) „Someone is in trouble; something bad is happening.“ Když se ale pokusíme vyjádřit jeho obsah běžnými výrazovými prostředky, zjistíme, že je velice těžko uchopitelný. Proto se pokusím popsat aspoň jeho strukturu, tak jak ji chápu já. „Mulholland Drive“ je posloupností mnoha tajemství, z nichž některá jsou v průběhu filmu rozkryta, u některých není rozkrytí jednoznačné a závisí na interpretaci diváka a některá tajemství zůstanou navždy neobjasněna. Podle mého názoru má film tři typy scén: Scény prvního typu se odehrávají v podstatě od začátku filmu až do okamžiku, kdy Rita otevře modrou krabičku. Teprve v dalších pasážích filmu vyjde najevo, že představují pravděpodobně sen Diane, do značné míry ovlivněný tím, jak se snaží ze svého podvědomí vytěsnit všechno, co souvistí se strašnou věcí, kterou spáchala: Nechala zavraždit bytost, kterou milovala. Toto vytěsnění se ve snu uskutečňuje mimo jiné tím, že sebe stylizuje do role Betty a Camillu do role Rity. Scény druhého typu jsou klasickou reálnou přítomností, ale fakticky zachycují jen krátký časový interval od probuzení Diane a příchodu její sousedky pro věci, až po sebevraždu Diane, které předcházejí halucinace. Tyto scény jsou prokládány scénami třetího typu, představujícími reálné vzpomínky. Právě tyto bolestné vzpomínky nastíní obrysy toho, co se skutečnosti (zřejmě) stalo… Tohle všechno je doprovázeno řadou symbolů, jejichž význam není vždy jednoznačný a závisí na fantazii i vnímavosti diváka. Neexistuje ovšem žádné „správné“ chápání tohoto filmu, existuje jen subjektivní výklad, k němuž se divák propracoval, pokud chtěl o filmu přemýšlet. Každý si prostě z „Mulholland Drive“ odnese, co dokáže. Záleží jenom na něm, jak moc toho bude a jak ho to ovlivní… ()
Keď je to raz odpad, netreba sa báť dať tomu prislúchajúce hodnotenie. Nie ako kopec tých, ktorí sa boja, že ich niekto obviní z nepochopenia diela, a teda radšej nehodnotia. Film nemusí mať hlavu a pätu, ale musí mať nápad, alebo emóciu. To tu nie je. Je kopec filmov s psycho-snovou tematikou, ktoré sú perfektné. Tento sa o to iba snaží a okrem pekných herečiek tu nie je zhola (doslova) nič. Je to masírovanie mozgov, nezmyselné a plytké. Teraz už chápem, ako vzniklo slovo "zlynčovať". ()
Nejsem typ na tyhle filmy. Režisér si hraje s divákem, má radost, že je zmatenej. Uznávám velkou kvalitu díla, vynikající je Naomi Watts, zajímavá Laura Harring. Bez toho debilního konce bych dal více, ale tohle není pro mě. Sorry jako. ()
Že to bude chaos som čakal už dopredu, ale že až takýto to naozaj nie. :D Toto bolo po Modrom zamate moje druhé stretnutie s Davidom Lynchom (hoci Modrý zamat som videl tak dávno, že si z neho pamätám akurát tak toho nechutného týpka s kyslíkovou maskou a zopár brutálnych násilných scén, ktoré sa v pamäti divákovi zapíšu nezmazateľným spôsobom). David Lynch je skrátka jedinečný vo svojej filmovej tvorbe má svojské cítenie pre detail vo filme, kde často využíva prvky surrealizmu, ktoré niekedy dokážu diváka riadne zmiasť a to teda pre Mulholland Drive platí dvojnásobne. :D Podľa mňa účelom filmu nebolo to či divák dáva veľký pozor aby mu niečo počas deja neuniklo, ako skôr o to aby sa cítil po skončení tituliek akoby ani nevedel kým je. Samozrejme ten koniec je taký aký je a práve preto tento film jedinečný vo svojej podstate, kde Lynch kvázi diváka šokuje tým tzv. "plot twistom " ktorý však takisto je veľmi zložito predostretý a samotný záver je na divákovi a na jeho predstavivosti ako si to dokáže vysvetliť. Čiže reálne teraz neviem aké hodnotenie zanechať. Snáď nabudúce, keď raz možno niekedy dosiahnem inteligenciu a zmýšľanie Lyncha.😁 ()
Můj první film od Lynche. Krásně abstraktní, čistý a vyfabulovaný. Hrozně často tenhle snímek myslím... Ta atmosféra! 80% ()
Nepochopil jsem to, ale nevadí mi to. Tak nějak jsem to od Lynche čekal. Zatím můj nejoblíbenější film od něho. 8/10 ()
Silencio. ()
Vydržal som asi 50 minút . V tejto dobe si to diváka nájde len veľmi ťažko . ()
7/10. Naomi Watts je tu síce úžasná, ale celkovo nechápem hype okolo tohoto snímku. Áno, polarita snu a skutočnosti je vďačná téma, ale v tomto konkrétnom filme mi to prišlo tak nejak príliš silené. Aj tak sme všetci tak od polovice dejstva boli schopní odhadnúť kam to celé bude smerovať. ()
Jeden z nejtěžších filmů na pochopení (možná i nejtěžší), ale to už je u Davida Lynche klasika. Snímek je velmi temný a ponurý, dějová linka je potřeba velmi pečlivě sledovat, skvělá kamera a hudba. Po snímku jsem měl pocit beznaděje a strachu. Film je také protkán čistotou lásky nebo silou nenávisti. Asi nejlepší Lynch co jsem viděl. ()
Lynch nie je pre každého a to je dobre. Prelínanie snov a reality, sklamanie, láska, žiarlivosť. Dokonalá réžia, kamera, scéna a k tomu fantastická hudba. ()
Popravdě nevím, co si o tom filmu mám myslet, jelikož jsem po jeho zhlédnutí, musel hledat, o čem ten film vlastně byl. Chápu, že je to Lynchův záměr, a zkrátka pro někoho jiného bude mít jiný význam, ale mě to prostě přišlo zbytečně složité a nechápal jsem to. Jinak bych asi zkrátil délku filmu, jelikož dvě a půl hodiny mi na takový film přijdou opravdu hodně. Jinak alespoň film měl poměrně dobrou mysteriózní atmosféru, kterou Lynch umí dostat na plátno. ()
Ako tak čítam, nikto tento film nepochopil, ja detto. Kto tvrdí že áno, vymýšla si, pretože tomuto nerozumie ani režisér. Tak len rozmýšľam nad zmyslom takýchto filmov a hlavne hodnoteniu... ()
Docela by mě zajímalo, jestli alespoň Lynch sám chápe, co to vlastně natočil a jaký to mělo smysl. Vůbec bych se nedivil, kdyby odpověď byla ne. Dlouho jsem byl v obraze a když už jsem se v skrytu duše radoval, že je tu konečně Lynchův film, který chápu, přišlo posledních 30 minut a vše bylo jinak. Takže mi přijde nelogické, dávat vysoké hodnocení, jako ostatní, něčemu, co nemá pointu, co jsem nepochopil a co snad ani pochopit nelze. ()
Den kobylek na větší dávce psychotropie. Rozkládající se ostatky Města Andělú za světlama reflektorů. Morbidní Moebius. ()
Co to jako bylo? Dvě a půl hodiny vlastně naprosto o ničem ve finále ()
troufám si říct, že je to film o mně a o monice (jsme lesby a hlavně jsme delulu) ()